Randy!
Hallo, gamle dreng!
Randy! Kom nu for pokker!
Hallo!
Du går glip af et af Guds smukke vidundere.
Solen står snart midt på himlen.
Få nu fart på! Jeg siger det ikke igen. Kom så ud med dig!
Du bliver nødt til at tage af sted uden mig, far. Jeg er træt.
Få noget tøj på og kom herud! Fart på!
Vi har en lang dag foran os. Jeg har allerede været vågen i en time.
Så du har allerede været vågen i en time. "Fart på..."
Hallo!
Vandet lugter mærkeligt.
Og det smager mærkeligt. Der er noget i vejen med det.
Der er intet galt med vandet, det er bare friskt. Uden kemikalier.
- Få nu lidt fart på. - Det flyder med affald som aldrig før.
Der ligger nok en fabrik et sted, som dumper alt muligt i floden.
- Leder du efter noget? - Affald. Skrammel.
Hvorfor skal det altid være sådan her?
- Hvad? - Mellem os.
Vi kan aldrig enes om noget.
Lad det.
Der findes ikke noget bedre end det her.
Ikke i hele verden.
Solen står allerede højt på himlen. Tror du ikke, at dyrene er væk?
Pessimismen har du arvet fra din mor og ikke fra mig.
Var du vokset op hos mig, havde du været en mand nu.
At være en mand betyder ikke, at man skal skyde harmløse dyr.
Jeg fik den ikke.
Hvad er der, knægt? Skræmte jeg dig?
Hvad var det, du sagde om at være en mand?
Glem det, du ville alligevel ikke forstå det.
Der er masser af tid at jage i. I dag vil jeg nedlægge et bytte.
Jeg skal nok få ram på noget.
Hjælp!
Hjælp mig!
Hjælp!
- Det bliver sjovt nede ved søen i dag. - Ja, du vil synes om Greg.
- Hvad ved du om ham? - Han er ven med Tom.
Tom ville ikke introducere dig for en nar.
- Det her bliver godt. - Tror du det?
Bare giv dig god tid, Beth. Det betyder ingenting.
Det er bare fint.
- Hej. - Hej, Tom.
- Sig dog hej til hende. - Hej.
Du er i trygge hænder, det lover jeg.
Lad os komme af sted.
Af sted mod bjergene.
Der ser lukket ud.
Er det ikke bare typisk.
- Jeg skal på toilettet. - Jeg går med.
Gør bare det, så tanker jeg imens.
- Hvad er det? - Nogen har skudt en los.
Hvor forfærdeligt!
Det er okay, den er død.
- Der er det. - Super.
- Døren er låst. - Prøv herretoilettet.
Fantastisk... Typisk mig.
Du skal ikke begynde at grine, det magter jeg simpelthen ikke.
- Jeg griner ikke. - Sandy!
INGEN MULIGHED, INGEN HJÆLP, INGEN UDVEJ
Hvad fanden laver du her? Det er herretoilettet.
Min veninde skulle tisse og dametoilettet var...
Hvad betyder det der?
"Ingen mulighed, ingen hjælp, ingen udvej..."
Jeg forstår ikke nutidens unge.
Hvor fanden er folk? Utroligt.
Men det er lige meget, for pumpen er ikke låst.
Drejer du?
- Hvad synes du om Sandy? - Hun virker sød.
- Hvor bliver de af? Piger og toiletter. - Nu kommer de.
- Er I klar? - Vi måtte bruge herretoilettet.
- I fyre skriver mærkelige ting. - Hvad mener du?
Der stod "ingen mulighed, ingen hjælp, ingen udvej".
- Der var også en underlig mand.. - Er han der endnu?
- Nej. - Kom, så slipper vi for at betale.
Hvad mener du? Vent nu lidt, vi bliver da nødt til at betale.
Det er jo ikke et stort olieselskab. Vi betaler.
Jeg går ind og betaler.
- Hallo? - Hallo?
Er der nogen?
- Hvad er det her for et sted? - Vi smutter, der er uhyggeligt her.
Vent lige... Rotteunger.
Se, Sandy. Er de ikke søde?
Det er nok bedst, at vi smutter.
Hvad fanden laver I her?
Vi ledte efter Dem. Vi ville betale for benzinen.
Vi tankede for ti dollar, her har du 20.
12 dollar og 80 cent.
Jeg har ikke set jer før. Hvad laver I på disse kanter?
- Vi skal op til søen. - Den ville jeg holde mig væk fra.
Hvorfor det?
Jagtsæsonen er jo startet.
Der er sket flere jagtulykker med fremmede her i området.
Der er vel risiko for, at de tror, at vi er hjorte.
Jeg advarer jer: Tag ikke op til søen.
- Har De skudt alle dyrene? - Ja, hver og et.
Hvorfor det?
- Har du aldrig været på jagt? - Nej, og det vil jeg heller ikke.
- Det er godt, når man følger reglerne. - Ikke for mig.
Jeg ville aldrig kunne dræbe et dyr.
Det afhænger af dyret, og hvem der er jægeren.
Jeg slår ikke ihjel for min fornøjelses skyld. Jeg spiser det, jeg skyder.
Fornøjelsen ligger i at opspore byttet, ikke i selve drabet.
- Det lyder fint, men nu skal vi videre. - Ja, vi må hellere komme af sted.
I skal ikke tage op til søen.
Det vrimler med jægere deroppe. Jeg advarer jer.
Okay, vi holder os væk derfra.
Vi tager ikke derhen.
Sikken charmetrold!
Stands! Kontroller proviant og ammunition. Vi gør holdt her.
Nu skal I høre godt efter.
Hele mit liv har jeg ønsket at lede en deling som denne.
Gennem vildmarken. Og i dag er dagen.
Jeg vil lede jer gennem vildmarken.
Disse bjerge er hellige.
Guapoindianerne levede og jagede her.
De var ikke som apacherne, irokeserne eller chippewaindianerne.
Var det dem, der dræbte Custer?
Nej, guapoindianerne var kendt for at avle bønner.
De var en bønneavlende stamme.
En spejder farer aldrig vild, for vi har vores kompas med os.
Og vi...
Som I kan se...
Man ser...
Åen her flyder i den retning, og alle åer munder ud i en sø-
- og søen munder ud i havet. Ikke sandt?
Så drenge... Mænd...
Uden at forlade stien skal I finde en sten eller en gren-
- som I kan tage med hjem, som et minde om vores tur.
Men ingen klapperslanger for de er fulde af bakterier.
Af sted!
Hallo!
Er der nogen hjemme?
Hallo derinde! Er der nogen hjemme?
Jeg har brug for lidt hjælp.
Er der nogen?
Jeg er her med en gruppe spejdere og har de mest forfærdelige vabler.
Hallo!
Er der nogen?
Kom frit frem!
- Utroligt! Hvad siger I så? - Det er suverænt.
- Tænk, hvis der er jægere her. - Vi kan være helt rolige, Sandy.
Vi hygger os bare lidt.
Den sidste i bliver udstoppet.
Er du klar?
- Kom nu, Sandy! Det er skønt! - Herligt!
Skal vi gå en tur?
Jeg havde fikset det her, da jeg var mindre.
Jeg havde en komradio, som jeg lyttede til hele natten.
Hørte du noget?
Ja, engang alarmerede jeg en ambulance og kom i avisen.
Hvad så nu?
Kom her.
Det er mærkeligt. Den virkede fint i går.
Det lyder ikke rart. Som om vi er for langt væk hjemmefra.
- Det må komme langt herfra. - Ja.
Tror du, at de er færdige ved søen? Skal vi gå tilbage?
Tom!
Beth!
- Gad vide hvor de er. - På bagsædet, hvis jeg kender Tom.
Tom? Vi er tilbage.
- Beth? - Vi er tilbage.
Vi er her igen. Hallo?
De er der ikke.
- Måske er de gået en tur. Jeg fryser. - Jeg er sulten.
- Der er mad i bilen. - Lad os få fundet noget.
Hvor fanden er de? De har været væk i over en time nu.
- De må da vide, at vi bliver urolige? - Jeg er bekymret.
Det her er så dumt! Jeg hader, når folk gør sådan noget.
- Jeg bliver sindssyg! - Hvad skal vi gøre?
Vi må jo hellere lede efter dem.
- Vi tager stien her. - Jeg er lige bag dig.
- Den går denne vej. - Okay.
Pas på.
- Denne vej, tror jeg. - De ville da ikke være gået den vej?
Jo, man kan jo se sporet. Kom.
Sandy! Sandy!
- Er du okay? - Ja, det er fint.
Ræk mig hånden.
Stille og roligt. Kom så, ja.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Vi må videre, Tom og Beth er måske faldet i sådan et.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Lad os se efter. Pas på.
- Hvad tænker du? - Jeg ved ikke rigtig.
"Vandværket."
Nøglen! Hvor er nøglen?
Den æder sig vej gennem forruden!
Hvad er det for en lyd?
Noget forsøger at åbne døren!
- Her er nøglen! - Gør noget!
Kør!
Start nu!
Kom nu!
- Hvad er det der? - Jeg aner det ikke.
- Prøv med vinduesviskeren. - Okay.
Jeg skaffer hjælp.
- Hvor er vi? - Ved en eller anden beværtning.
Jeg går ind og spørger om hjælp.
- Jeg går med. - Nej, vent her.
Jeg aner ikke, hvad der foregår. Jeg er snart tilbage, lås dørene.
Jeg er snart tilbage.
Bare tag det roligt.
- Har du fundet din kone, Leo? - Nej, men jeg har heller ikke ledt.
Hej, kom ind og slå dig ned.
Vores venner... er døde.
- Hvad er der sket? - De er blevet myrdet.
Kom ind og sæt dig. Tag det roligt.
- Giv knægten en øl, Aggy. - Nej, jeg har brug for hjælp!
Jeg har brug for hjælp, mine venner er døde.
- Vil du ikke nok ringe til politiet. - Slap nu lidt af.
- Du må fortælle os lidt mere. - Vil du ikke nok ringe til politiet.
Selvfølgelig, det skal jeg nok. Men fortæl nu, hvad der er sket.
Det var en slags flyvende væsener!
- De satte sig på vores bil... - Kom her, sergent.
Et øjeblik, venner.
Jeg skulle lige give rekrutten en lektion. Bill giver næste omgang!
- Hvad foregår der? - Kender du fyren her?
- Nej, jeg har aldrig set ham før. - Han har set dine flyvende tallerkner.
Har du set de flyvende væsener?
- Ja, de angreb vores bil. - De er nogle aggressive sataner.
Står I i ledtog med hinanden?
- Har du betalt ham for at dukke op? - Jeg advarer dig!
Når de kaster sig over dig, skal du ikke bede mig om hjælp.
Slap nu af, sergent.
Jeg sagde jo, at de ville gå til angreb.
Det er nu, det sker, Aggy. Jeg sagde jo, at det ville gå sådan.
- Vi må forberede os på en invasion. - Kom nu, jeg fortæller sandheden.
- I kan selv spørge min veninde. - Har hun også set dem?
Ja.
Vi henter hende. - Så skal I nok tro på mig.
Jeg har skaffet hjælp, Sandy! Sandy?
- Sandy? - Er hun der?
Sandy!
- Hvor er hun? - Jeg ved det ikke.
Sandy!
De må have fanget hende.
Nej, ikke om natten. De har overtaget i mørket.
Man opdager dem ikke, før de er inde i kroppen på en.
- Jeg bliver nødt til... - Her er det mig, der bestemmer!
Du gør, som jeg siger! Du skal parere ordrer!
Lad ham være! Du er ikke i hæren længere!
Du skal ikke være bange for ham.
Han har aldrig gjort nogen noget.
Han har oplevet en del.
Han lader sig rive med og glemmer, hvor han er.
Nu skal jeg ringe til politiet.
Kom med indenfor, du kan alligevel ikke lede efter hende i mørket.
- Kom nu. - Ingen mulighed...
ingen hjælp, ingen udvej.
Hun var der ikke.
Sæt dig her, så ringer jeg til politiet.
Sergent... Var alt i orden derude?
Ved du hvad, Dave? Du burde takke mig.
Landet består af kujoner. Det er derfor, vi ikke vinder nogen krige.
Du opdager ikke en fare, om så den står lige foran dig.
Det giver god mening.
De begynder herude på landet og drager så videre mod byerne.
Det giver dem en base at tage udgangspunkt i.
Jeg overgiver mig ikke uden kamp.
Sergent Fred Dobbs overgiver sig ikke så let.
Ikke denne gang.
Sheriffen kommer snart, han skulle hente en gruppe vildfarne spejdere.
- Giver du mig lige en øl til, Aggy? - Ja, bliv endelig ved med at drikke.
Så bliver du fuld og mærker intet, når de æder dig levende.
Man kunne tro, at du blev hjemsende på grund af sindssyge.
Jeg blev afskediget med æren i behold.
Ja, jeg havde det lidt svært med de medgørlige kujoner-
- men jeg blev afskediget med æren i behold efter 26 år!
- Den her er vist din. - Sandy!
Sandy?
Der er ikke sket hende noget.
Hun kom løbende gennem skoven som en skræmt kanin.
Jeg så den, den var forfærdelig.
- Har du set væsenet? - Ja, den var enorm.
- Den bar ligene hen til skuret. - Nu skal jeg finde lidt mad til jer.
I har aldrig været i kamp. I har ingen erfaring.
Fjenden er derude i dette øjeblik og dræber folk.
- Har I set, hvor den gemmer ligene? - Ja, de hænger på kroge.
Som dyr.
Pokkers, ikke nu igen.
Bare rolig, jeg tænder lamperne.
At afbryde strømmen er det første skridt, det har jeg oplevet før.
- Hold nu op, Fred. - De har overtaget i mørket.
Nu holder du op, Fred.
- Det er bare elselskabet igen. - Det er det, de ønsker, at du skal tro.
Jeg ved det.
Strømmen er kommet og gået i flere år.
Der er ikke noget at være bange for.
Måske får jeg brug for din hjælp med Fred, Joe.
Hvad sagde du? Hvad sagde du om mig?
At kødet i fryseren bliver dårligt, hvis strømmen ikke snart vender tilbage.
Slap nu af, du gør alle bange.
- Hørte du det? - Ja.
Præcis som jeg sagde... De isolerer os, og så nakker de os en ad gangen.
Jeg er ligeglad med, at du ikke tror på mig. Du nægter at se det.
Tror I, at vi er de eneste væsener i universet?
Skulle vi være alene blandt alle de stjerner derude?
Jeg kan fortælle jer, at det er vi ikke. Vi er ikke alene.
Hvis vi ikke er alene, og der findes en masse rumvæsener derude-
- en masse monstre... Hvis deres rumskib står parkeret lige derude.
Hvis alt det du siger, er sandt.
Hvorfor har CIA, FBI og din hær så ikke taget affære?
De gør aldrig noget.
Fortæl om skuret, hvor I sagde, at ligene hang.
Kan I finde det igen?
Rumvæsener er ikke mennesker, men de kan tage menneskelig form.
Så er det nok, Fred! Jeg vil ikke høre på mere!
I tror mig ikke! Nu går jeg ud og finder dem!
Du skræmmer kvinderne. Sæt dig ned.
- Hvad er det, Sandy? - Jeg fik kuldegysninger.
Herregud!
Herregud! Nej!
Ben!
Han trækker stadig vejret, ring efter en ambulance.
Det var ikke meningen, det var en fejltagelse.
Der for noget i mig, jeg blev som besat.
Det er din skyld. Det hele begyndte, da du kom.
- Jeg ved ikke, hvad du snakker om. - Det begyndte, da du kom.
- Lyset og lydene. - Så er det nok, giv mig våbnet.
Bland dig udenom, du ved ikke, hvad det handler om.
- Du ved ikke, hvem der bestemmer. - Våbnet.
Hold dig væk, Taylor. Det er kun mig, der ved, hvad der foregår.
Det er kun mig, der kan beskytte os.
- Gå udenfor, unger. - Hold øje med dem!
Sørg for, at han bliver her.
Lad dem ikke slippe væk, Taylor!
Du kommer til at fortryde det her!
- Kom med mig. - Vi skal hen på politistationen.
- Det er ikke til diskussion, kom så. - Jeg synes ikke, at vi skal tage med.
Det er okay.
Du har ikke noget valg, unge dame.
- Hvor er skuret? - Ved søen, som sagt.
- Vores venner og tre andre hang der. - I skal vise mig derhen.
- Du er gal! Jeg vil ikke derhen igen. - Rolig, Sandy.
Jeg vil ikke, vi må kontakte politiet.
Før vi får overbevist politiet har væsenet slået ihjel igen!
Hop ind i bilen.
Han har ret, kom nu.
Lad os komme af sted.
- Klarer han sig? - Jeg ved det ikke.
Vi må håbe, at han ikke er død.
Ingen mulighed, ingen hjælp, ingen udvej.
Dobbs! Fred! Sergent!
Nummer RA18840644.
Vent her.
Greg, jeg vil ikke tilbage dertil.
Vi aner ikke, hvem han er, eller hvad han har tænkt sig at gøre.
Jeg så noget udenfor kroen, som jeg aldrig har set før.
- Tom var min bedste ven. - Og Beth var min. Og hvad så?
- Jeg bliver nødt til at gøre noget. - De er døde, vi kan ikke hjælpe dem.
Jeg ved ikke...
Jeg vil hjælpe Taylor med at dræbe det, der dræbte dem.
Hold op med at lege John Wayne.
Så bliv her.
Jeg kan ikke lade være.
Se her...
Det var lige før, han fik mig. Et af hans væsener gjorde det her.
- Hvorfor har du ikke fortalt noget? - Ligesom sergenten, mener du?
I så jo, hvordan folk reagerede.
Jeg vil ikke spærres inde, jeg vil slå rumvæsenet ihjel.
Hvis ikke han får ram på mig først.
Vent! Skuret er deromme bag træerne.
- Er du sikker? - Ja, det er jeg.
Bliver I her?
Der er det.
- Der? - Ja, men pas på hullerne.
Sergenten har gravet huller overalt for at fange væsenet.
- Vent her, jeg går derhen. - Vi skal kunne forsvare os.
Husk nu - det er ikke mig, der er den sindssyge.
- Præcis som I sagde. - Kan vi tage af sted nu?
I aner ikke, hvad det er, I har fundet.
Det her er jægerens spisekammer.
- Hvad snakker du om? - Vi har ham, hvor vi vil have ham.
Før eller siden kommer han her forbi.
Og så venter vi på ham.
Vel gør vi ej, vi bliver ikke her.
- Vi tager af sted lige nu. - Tænk over det.
Det er...
Løb hen til bilen! Tag lygten og kom af sted!
Efterlad mig her!
Der kommer en!
Stands!
Der kommer en til, den skal jeg nok få standset.
Det er politiet! Perfekt!
Sikket held, at det var politiet! Der er et væsen efter os.
Det har dræbt fem personer og gemmer ligene i et skur.
Vi kan godt vise Dem, hvor skuret er, men Taylor ligger såret i skoven.
Han kommer her fra området.
De kører den forkerte vej.
Er De på vej mod byen? Hvad så med Taylor?
Hvad er der med Taylor?
Vi var ude i skoven med Taylor.
Rumvæsenet har såret ham. Han dør, hvis han ikke får hjælp.
- Vil I have, at jeg skal tage med jer? - Ja, vil du ikke nok.
Ellers dør han. Du bliver nødt til at tro på os.
Skulle jeg tro på et par krigsfanger? Jeg er sergent.
Har I dræbt de unge mennesker og overtaget deres kroppe?
- Han tror, at vi er rumvæsener. - I behøver ikke fortælle alt nu.
Jeg finder alligevel snart ud af det.
Ud med jer.
Stil jer der.
Jeg tror, at selv I kan føle smerte.
Spyt så ud.
Jeg har set, hvordan eksperter får folk til at tale.
Rigtige eksperter.
- Du må ikke gøre os noget! - Klap i!
Spyt så ud.
Sergent... Fjern pistolen, så skal jeg fortælle alt.
Jeg fjerner ikke pistolen.
Fortæl om invasionsstyrken.
- Okay... Hvor skal jeg begynde? - Fra begyndelsen.
Så tager jeg det fra begyndelsen...
Jorden er opdelt i syv regioner.
Hver region udgør en del af koloniseringsdirektivet.
Hver region strækker sig til centrum af jeres planet.
Skal jeg tegne det?
Ja.
Jorden er opdelt i syv regioner.
Her har vi Amerika...
Vi forventer at støde på hårdest modstand her og et par andre steder.
Hvornår begynder det?
Den største angreb vil blive indledt... nu!
Kom frem!
I slipper ikke væk!
Jeg ved, at I er dernede. Fortæl mig nu det, jeg vil vide!
- Hvilken retning? - Jeg ved det ikke.
Kom!
Er du okay?
- Hvad er der i vejen? - Jeg vred om på min ankel.
Vi må væk herfra, jeg skal nok hjælpe dig. Rolig nu.
Sådan, ja.
Se.
Kom.
- Tror du, der er nogen hjemme? - Jeg ved det ikke. Vi må se efter.
- Er der nogen hjemme? - Der bor vist nogen her.
Vi venter ikke på en invitation.
Typisk...
Det var den lampe... - Hallo! Er der nogen hjemme?
- Vi kan låne deres telefon. - Hvis de har en.
Det ligner et sommerhus. Vi brød vist ind ad bagdøren.
Hallo! Er der nogen hjemme? - Lad os se os lidt omkring.
Hallo?
- Greg... - Ja?
Er du okay, Greg?
Jeg fandt lyset. Se, en telefon.
- Den er død. - Hvad gør vi så?
Der er mere sikkert herinde end derude. Lad os se os omkring.
Der er mere lys her.
Perfekt... Ingen telefon og ingen mennesker.
Jeg er gennemblødt og fryser. Jeg tjekker lige garderoben.
Sådan! Tørt tøj. Jeg skifter lige.
Enten bliver vi her og venter på-
- at nogen dukker op, eller også forsøger vi at nå ind til byen.
- Så er jeg klar. - Perfekt.
Den er knastør.
Det er vist længe siden, der har været nogen her.
Sådan en spilledåse havde jeg engang.
Hvad er der?
Jeg fik den af Beth, da jeg fyldte ni.
Jeg glemmer det aldrig. Hun var så ophidset over den.
Hun købte den et halvt år i forvejen.
- Undskyld! - Det er okay.
Græd bare, det er okay.
Kom, så kan du hvile dig lidt.
Bare tag det helt roligt. Vi går ikke herfra, før det er lyst.
Jeg hænger dit tøj til tørre. Prøv, om ikke du kan hvile dig lidt.
Greg! Tænk, hvis det er sergentens hus.
Nej, læg dig ned. Det er okay.
Der er mere sikkert herinde end derude.
Du skal ikke være bekymret, stol på mig. Jeg holder vagt.
Hvil dig nu lidt. Jeg hænger dit tøj til tørre.
10-12 kopper... Det passer vist.
Greg!
Jeg så det forfærdelige monster. Det jagede mig og jeg kunne ikke løbe.
Jeg kunne ikke se det, men det kunne se mig.
- Jeg kunne ikke slippe væk. - Det var bare en drøm.
- Undskyld. - Det er okay.
- Døren står åben. - Det var ikke en drøm.
- Måske er det bare katten. - Ja, måske.
- Tænk, hvis det er ejerne. - Det ville være perfekt...
Tænk, hvis vi klarer alt det her, for at blive skudt som indbrudstyve.
Jeg går ud og kigger, vent her.
Du efterlader mig ikke her. Det er ikke til diskussion.
Okay, du fører an.
- Nej... - Det tænkte jeg nok.
Er der nogen? Vi gør ikke noget. Hallo?
- Gør ikke sådan noget. - Undskyld.
Det er okay.
Det var sikkert bare vinden.
- Hvad er der? - Jeg ved ikke rigtig...
- Jeg synes, jeg havde slukket. - Det forstår jeg ikke.
Det gør jeg heller ikke.
Det er nok bedst, at vi går en runde til.
- Slukkede jeg ikke lyset derinde? - Det ved jeg ikke, jeg tror det.
Er jeg ved at blive paranoid? Gå du hen og læg dig igen.
Jeg har sat en hel kande kaffe over, så jeg skal nok holde mig vågen.
Tag det helt roligt, jeg skal nok få dig væk herfra.
Ja, tag fletningerne ud. Det ser godt ud.
Greg!
Greg?
Sover du?
Kom ud derfra!
Lad os komme væk!
- Vi kan ikke efterlade Greg! - Han er død, vi må hen til skuret.
- Det vil jeg ikke! - Så må du blive her hos den der!
Hvorfor skal vi hen til skuret?
- Hvorfor skal vi derhen? - Fordi den jager os.
Det eneste vi kan gøre, er at vælge, hvor kampen skal udkæmpes.
Men vi har snart ikke flere valgmuligheder!
Du forstår det ikke! Den kæmper ikke for sin overlevelse.
Det er ingen invasion.
Rumvæsenet er kommet for at hente jagttrofæer med hjem.
Lige nu er han ude efter dig og mig.
Det er jo sindssygt!
- Ja, men jeg har overtaget. - Hvilket overtag?
Jeg jager ham, men det ved han ikke.
Kom så!
Fart på!
Da rumvæsenet satte efter jer-
- blev jeg her og minerede skuret med en masse dynamit.
Kig gennem sigtet
Til højre for døren.
- Kan du se det? - Ja.
Sådan ja.
Hvordan kan du være sikker på, at han kommer tilbage hertil?
En jæger henter altid sin fangst.
Alt, hvad jeg behøver at gøre, er at trykke den her ned...
Bang! Farvel, rumvæsen!
Tag det helt roligt, det skal nok gå.
- Du skal til lægen. - Rumvæsener går ikke til læge.
Tag det helt roligt, sergent. Det er Joe Taylor, du kender mig jo.
- Vi har været på jagt sammen. - Du kan ikke narre mig.
Du er ikke Joe Taylor.
Joe Taylor var et menneske. Du har overtaget hans krop.
Jeg vil ikke tænke på, hvad du har gjort mod Joe.
Hvad? Det her er sindssygt, du kender ham jo.
Vi er mennesker, ligesom dig.
Jeg kendte ham. Han var en god ven.
Jeg har mistet mange venner her i junglen.
Vi er ikke i junglen. Vi er i USA.
Du er hjemme. Du er vendt hjem igen, sergent.
Du får mig ikke overbevist om, at du er Joe Taylor.
Ingen mulighed...
Ingen hjælp...
Ingen udvej...
Jeg vidste, at jeg ville få en af jer.
Er du en af lederne eller bare en soldat?
Nu har jeg dig.
Jeg vidste, at jeg ville fange dig. Nu har jeg dig.
Det skal nok gå.
Alle grinede ad mig.
De sagde, at jeg var sindssyg, men nu skal de få syn for sagen.
Fortsæt, lidt tættere på skuret.
- Slår du dem begge to ihjel? - Hvis jeg bliver nødt til det, så ja.
Jeg blev bekymret, da du fik mig til at gøre det der mod sheriffen.
Nu bliver det godt igen. De kommer til at takke mig.
Jeg vidste, hvad der foregik.
Sergent...
Rumvæsenet er ikke tæt nok på skuret.
- Skyd ham! - Det hjælper ikke.
Prøv!
Hiv den af!
Jeg kan nå den!
Nu er det op til dig. Når jeg har lokket ham hen til skuret, trykker du af.
Rumvæsen!
Kom nu!
Tryk, Sandy! Du bliver nødt til at trykke af!
Ledningen...
Sandy! Tryk...
Tror I, at vi er alene i universet?
Skulle vi være alene blandt alle de stjerner derude?
Så skal jeg fortælle jer, at det er vi ikke. Vi er ikke alene.